Az előző részek tartalmából...
- A gyűrű nélkül szökünk Mexikóba? - Hol rejtetted el a gyűrűt?
- Nem fog tetszeni. - Mrs. Jonson, a lánya profi szélhámos,
és ha nem találjuk meg, az élete minden bizonnyal veszélyben lesz.
Mi történt volna, ha elmegy a rendőrségre, és elmondja, amit nekem?
Az akinek dolgozom, ő okosabb a rendőrségnél. És megölne.
Ezra! Fel kell hívnod a szüleidet! Most rögtön.
Távolítsuk el Josht és Sallyt egymástól.
Azt hiszem, a legjobb most egy kis környezetváltozás lenne, igaz?
Arthur, be kell szállnod a játékba!
- Miről van szó? - Ideje visszamennünk az Államokba.
- Mennyibe kerül ez a csempész? - Egy extra tízes.
- Tudom, hogyan szerezzünk holnapra 10.000 dollárt. - Megvan a pénz? - Igen.
És nem. A nővéremnél van.
- Richard Evans. - Poppy Langmore.
Ő Alice. Maddie Poppyt személyesítette meg, hogy Alice legyen.
- Mintha egy verziója lett volna. - Jó ég! - Ő az igazi Alice.
- Kivéve, hogy én igazán gazdag vagyok. - Oké, Sofia másfél óra múlva ér ide.
Mennünk kell! Mennünk kell, most! Gyerünk!
Jön egy hölgy a 4:30-as busszal. Add át neki ezt az üzenetet!
Mit akar a Doktor? Mennyire dühös?
Ideje bejönnöd és meglátogatni a Doktort.
Én megtettem, és még mindig lélegzem.
Elviszem.
Közép-Pennsylvania rock and roll-időgépe, a W.U.R.G.
hamarosan Pottsville külvárosában.
ISTEN HOZTA POTTSVILLE-BEN
- Helló, szépfiú! Mit hozhatok? - Milyen a Salisbury steak?
- A túloldali Tucker Steakhouse-ban evett már? - Persze. Nem az én kontómra.
A hátszín ugyanabból a vágásból van. Ugyanaz a beszállító.
- De az egy 50 dolláros szelet. - Itt majdnem féláron van.
Közepesen átsütve kérem.
Olyan üdeséget hoztak, hogy szinte honvágyam lett.
- Hozom a visszajárót. - Ne, ne, kérem, tartsa meg a visszajárót!
- Maga egy tündér! - Az ég áldja önöket!
Elnézést!
- Kaphatnánk még kávét? - Természetesen.
Adhatok még valamit? A csokitorta valami isteni.
- Nem, kölyök, köszönjük! Nem kérünk. - Rendben.
Egyszer majd, amikor ugyanebben az étteremben ülök a jövendőbeli férjemmel,
remélem, ugyanolyan lenyűgözőek és boldogok leszünk, mint maguk.
- Figyeled, mit csinál? - Hatalmas borravalót akaszt le.
Örülök, hogy újra látom önöket!
Őstehetség a kölyök.
Imposters 2x05 Talán/Mindenképpen
Tessék?
Most viccelsz?
Ez az egyetlen esélyünk. A harmadik emberünk nem ér ide még...
- Rögtön visszajövök. - Rendben. Rendben. Majd improvizálunk.
Mi volt ez?
- A barátunk elmegy. Ma este. - Hogyan? Hadd tippeljek!
A te drága Cy Robertsed megint benézte.
- Összekevert minket Cincinnatival és Akronnal. - Köszi a semmit, Cy.
Jézusom.
Akarjátok, hogy kezelésbe vegyem nektek ezt a Cy fickót?
Ez aranyos, kölyök. Igen, az jó lenne!
Nahát, egy fekete és arany asztal! Úgy néz ki, van itt pár Párduc-rajongó!
Kértek vizet, srácok? Nézzétek át nyugodtan az étlapot, fiúk!
Ígérem, máris visszajövök.
- Elnézést! - Hozhatom a számlát? - Jól szórakozol? - Természetesen.
- Szeretem a munkám. Szeretem a vendégeimet. - Tényleg?
Mert amikor nem játszol az arcoddal, úgy tűnik szívesebben lennél
majdhogynem bárhol máshol.
Igen, talán.
- Mindenképpen. - Gondolod, szívesen emelnéd a következő szintre a játékodat?
Komolyabb pénzt keresni?
Rohannom kell, holnap találkozunk!
20 perc. Menjünk!
- Jaj, istenem! - Jól van? - Istenem, csak... - Így, majd én.
- Óvatosan! Nehogy megsérüljön! - Köszönöm! - Szívesen.
Milyen szörnyű nap! Első nap a munkahelyemen,
és az új főnököm nem is lehetne idegesítőbb.
Egész rohadt nap csak az ment, hogy "Gyorsabban írjon! Gyorsabban írjon!"
Így is 100 szót írok percenként.
Higgyen nekem, biztosan bárhol szerezhetne munkát.
- Azonnal érkezik... - Ez az én vonatom.
Köszönöm! Maga olyan kedves.
- Megkaphatnám esetleg a számát? - Persze.
Le ne késse a vonatát!
Nem rossz egy tízperces munkáért, mi?
Nem. Egyáltalán nem rossz.
Nem az igazi számodat adtad meg a pasasnak, ugye?
Hát, megadtam neki a számot. A pottsville-i rendőrségét.
- Lenne kedved újra megtenni? - Persze. - A szüleid hagynak sokáig kimaradni?
A szüleim azt se nagyon tudják, hogy élek.
Nem tudják, mit veszítenek.
Majd jelentkezünk.
Oké.
- Richard! Richard! - Begörcsöltem. Begörcsöltem. - Richard!
Át tudnál dőlni a másik oldalra?
Amikor beugrottál, nem kellett volna ez a nagykifli...
- Akkor legyen a 69-es? - Nem, köszi.
Vedd már a ki a kezed a bordáim alól. Fáj.
- Oké, meg is van. - Ne oda! Jézusom! - Bocsi ez a...? - Igen! Igen, az volt.
Hű, öreg! Le vagyok nyűgözve. Nem gondoltam.
És semmitől sem vagy boldogabb, mint megbotránkozni mindenen, amit teszek!
Boldog? Neked kellett a segítségem a 10.000 dollárral.
- Igen, tudom, és értékelem is. Csak mondom. - Nem értékelésnek hangzott.
Azt mondom, amikor a közelemben vagy, szerintem nem vagy tisztában vele,
- de levegőt se tudsz venni ítélkezés nélkül. - Ne legyél ilyen ingerült!
- Az a dolgom, hogy szigorúan szerető legyek. - Azt nem is így mondják!
Az elmúlt három évben te voltál minden zűrzavarok ásza.
- Ha én nem segítettem volna, akkor ki? - Egyáltalán nem ítélkező. Egyáltalán.
El sem mennek az üzenetek. Francba.
Nagyon remélem, hogy a kölyök odaadta neki a cetlit.
Szóval az a terv, hogy Sofiával a bűn útjára léptek?
Jelenleg nem igazán van tervem azon kívül, hogy... Úgy értem...
- A szüleim túszok. - Nem ítélkezek, öreg.
Csak azért kérdezem, mert...
nem hiszem, hogy én erre az átverős dologra termettem.
Úgy értem, menne, de valami nagyobbra vagyok hivatott.
- A golyóimban érzem. - Szólott az, aki valami nagyságra hivatott.
- Az isten verje meg! - Gyűlölök itt lenni - Én is.
- Szóval kérem a részleteket Richard Evansről! - Tessék?
- Nem. Miért? - Nem tudom. Kíváncsi vagyok.
Figyelj! Kedves fickó, oké? Sok mindenen ment át.
Nem fogod a manikűrözött karmaidat belemélyeszteni.
- Mi olyan vicces? - Nem tudom elhinni, hogy felbukkant az igazi Alice.
- Ő nem Alice. - Ő az eredeti és igazi Alice.
- Talán ez egy jel. - Mire jel?
Nem tudom. Arra, hogy a szar is újra csodás lehet.
- Talán az egész azért történt... - Mert Laszlo sértődötten elviharzott.
- Folyton ezt a táncot jártátok, már amikor randiztatok is. - Gondolom.
- Mit gondolsz Laszlóról? - Ő a férjed.
- A kérdésre válaszolj! - Azt hiszem, ő...
a férjed.
Nem tudom, hogy igaz-e még ez.
- Poops, sajnálom! - Semmi baj.
Jól vagyok. Ez csak...
De ez a Richard...
Ahogy rám néz, olyan édes és nyitott,
- annyira határozottan nem Laszlo. - Nem tetszik, amerre ez halad.
Nem halad semerre. Még.
- Ajvé! - És mindennek a tetejében még héberül is beszélsz?
Piknikezni megyek, és viszek egy almát, egy brontoszauruszt,
egy bukósisakot, egy diorámát, egy tojást és... valami halat.
Piknikezni megyek, és viszek egy almát, egy brontoszauruszt, egy...
- Megállunk? - Megállunk?
- Szent szar! - Talán csak egy gyors ellenőrzés.
- Tettesd magad halottnak! - Mi?
Várjon, várjon! Azok a csirkék már ki vannak fizetve.
- Biztos? - Igen. Jó árat kaptunk. - Helyes. Helyes.
- Fogyott valamennyit? - Igen. Látszik?
- Igen. Az arcán. - 5 óra után nem eszek kenyeret. Ez a titok. - Jó tudni.
Haver, azt hittem, nekünk annyi. Azt hittem, le fognak lőni minket.
Tessék? Ilyen a bevándorlás?
Haver, ez nagyon komoly probléma.
- Szia, anya! - Istenem!
Szia, Maddie!
Más lett a hajad.
Néhány dolgot még ide küldenek neked.
Talán át kellene irányítanod őket Houstonba.
Kár, hogy nem voltál itt karácsonykor.
- Tudom. Sajnálom. - Olyan csendes.
Hiányoztál.
Ti is hiányoztatok.
Anya, el kell mondanom valamit. Fontos.
Nem Houstonban élek.
Soha nem is éltem ott. És nem az UNICEF-nél dolgozom.
Oké.
Nem akarsz mondani valamit?
Mivel keresel pénzt?
Csak egyik munka a másik után.
- Egyik munka a másik után. - Mindig kitalálok valamit.
Biztosan furán hangzik ez neked, mint minden, amit csinálok.
Sosem gondoltam, hogy az UNICEF-nél dolgozni furán hangzik.
Van még más is, amit el akarsz mondani?
Csak hogy sajnálom, amiért nem voltam őszinte.
Persze.
Köszönöm, hogy ezt mondtad.
- Apa a szobájában van? - Alszik, mint mindig.
De kérlek várd meg a köszönéssel, míg felébred!
- Itt maradsz éjszakára? - Nem gond? - Dehogy.
Oké.
- Annyira kell pisilnem! - Elzsibbadt a lábam.
- Jesszus! Vigyázz! Vigyázz! Vigyázz! - Pisi, pisi, pisi. - Nagyon.
- Pisi, pisi. - Nagyon.
- Mi? Ott kell pisilnünk? - Pont olyan, mint a táborozás.
Utáltam táborozni!
- Hé, hé, visszább, haver! Túl közel vagy. - A francba!
Ugyan már!
- A tetves pasas spanyolul kiabált ránk. - Aha. Mintha egy sírban lettünk volna.
Igaz? Mintha egy rókalyukban ragadtunk volna.
- Biztos, hogy elhamvasztatom magam. - Azt hittem, volt pár szép pillanatunk.
Figyeljetek!
Két dolgot kell megvalósítanunk. Egy: meg kell mentenem Maxtől a családomat.
- Nem, várj, várj! Nem fogod egyedül csinálni. - Az én családom.
Ha valaki mással együtt jelenek meg, az mindennek véget vethet.
- Egyetértünk? - A francba, öreg, azt hiszem, igen.
Helyes. Ezzel elérünk a kettes számú célhoz.
El kell mennetek Scottsdale-be a gyűrűért.
Szükségünk lehet az előnyre, a pénz pedig biztosan kell majd.
Amikor végeztetek és én feltehetően békét kötöttem Maxszel,
valami diszkrét helyen találkozunk. Csak ki kell találnunk, hol.
Mi van a kunyhóval mostanság?
Anya ragaszkodik hozzá, hogy az összes unokatesó feljöjjön a munka ünnepén.
- És úgy értem, az összes. - Úgy értem, most.
- Semmi. Használhatnátok rejtekhelyként. - Jó ötlet!
New York északi részén van, jó messze, mélyen az erdőben.
Jó, akkor úgy tűnik, megvan a tervünk.
Richard, először kell valami.
Milyen melltartó van rajtad?
Agent Provocateur, Lorna kollekció, testszínű.
És mekkora méreted, 34B?
- Igen, uram. - Király. Vedd le!
Csak szólj, ha valaki 13-15 méternél közelebb jön. Tűnj lazának!
Egy Mississippi, két Mississippi, három Mississ...
- Ó, igen! Még mindig jó vagyok. - Az biztos.
- Elérted Sofiát? - Nem. Hívtam már vagy ötször.
Nem tudom, hogy hangpostára kapcsol vagy nincs hálózat.
- Talán pipa, amiért nélküle jöttünk el. - Én is ezt mondtam.
- Köszönöm! - Meg fogod találni.
- Legyél óvatos, oké? - Igen, anyu.
Megígérem, hogy jelentkezem majd az út során.
- Nincs gyorshajtás! - Aha, nincs gyorshajtás!
- Talán egy kisbuszt kellett volna lopnod. - Undorító. - Ugyan, kérlek!
Mindig előre!
- Aha. - Alig várom, hogy elmondjam anyának...
Tessék.
Próbálj meg, tudod, nem megölni senkit vagy meghalni.
Kiváló tanács.
Maddie Jonson végre valahára. Örvendek, hogy végre találkozunk.
- Én is. Köszönöm, hogy számításba vesz. - Max azt mondja, maga egy őstehetség.
Egy fenomén, azt mondta.
Megteszem, amit tudok.
Világi módon tekint magára. Érettebbnek mondaná magát a koránál?
Még sosem gondoltam erre.
- Gondolom, az lehetek. - Kívülálló és megfigyelő?
Igen, mindig is így éreztem.
Max, Sally, te és én, mi keresők vagyunk.
Keresők?
A saját szabályaink szerint akarunk élni és felfedezni az irányítás határait.
Emlékeztetted rá, hogy ne mondjon többet a kelleténél?
Igen, jól fogja csinálni.
- Ahogy mondtad, a Doktornak jó érzéke van a tehetségekhez. - Tudom. Tudom.
De a Doktor túlságosan jó ítélőképességű is lehet.
Tudja, mi a legnagyobb átverés?
Szerelem.
Szerelem?
Egyedülálló képessége van.
Ösztönösen megérti, mi áll egy ember vágyai és sóvárgása mögött.
Nagyon ritka.
Ez a tehetség lehetővé teszi, hogy felfedezzünk néhány érdekes lehetőséget.
Az első lehetősége.
Minden, amit tudnia kell, benne van.
Cuki.
- Meg kellene... - Ismernie, tanulmányoznia,
és aztán talán egy alkalmas helyen összefutnia vele.
Lássuk, hová vezet.
Max és Sally magával lesznek, de ők más módon szivárognak be az életébe.
Egy új család részeként, hogy úgy mondjam.
Érezze jól magát!
- Biztosan úgy lesz. - Isten hozta a családban!
- Halló! - Max vagyok. Megváltozott a helyszín. - Miért?
Apáddal úgy véltük, az lenne a legjobb, ha a házon kívül beszélgetnénk.
A Kerülő Út Szállóban vagyunk, Bowville-ben. A város szélén van.
Úgy tűnik, itt van Indiana legjobb palacsintája, szóval maradj a tervnél!
- Talán lesz lehetőséged, hogy meg is kóstold. - Hadd beszéljek az apámmal!
- Ezie? - Jól vagy? Apa, mi folyik ott?
Jól vagyok. Minden a lehető legbarátibban zajlik itt.
- Nem kell aggódnod. - Mégis hogy várhatod el, hogy ne aggódjak?
Ne tedd! Bloom vagy. Ha kemény lesz a helyzet, fel a fejjel és...
Húzd ki magad! Igen, tudom, apu. Tudom.
- Hamarosan találkozunk, jó? - Rendben, ennyi.
- Ezra! Légy résen! - Úgy lesz.
- Mióta vagy a szakmában? - Majdnem 40 éve.
És te?
Mindketten csináljuk már egy ideje.
Egyszer ismertem egy szélhámost.
Egy Gabe Singer nevű pasast, akivel együtt nőttem föl.
Beöltözött rabbinak, és házról házra járva Tóra-tekercseket árult.
Azt mondta, a varsói gettó házainak padlódeszkái közül húzták ki őket.
Értékes ereklyék. Csak olcsó hamisítványok voltak.
Kávét öntött rájuk, és a porban rugdosta őket.
És az emberek megvették. Elhitték.
El akarták hinni. Ártatlan emberek.
Nem tudom, hogy vagytok képesek arra, amit tesztek.
Nem tudom, hogy tud valaki ellopni egy mintát
a saját bátyjától és aztán intézetbe záratni őt.
Akarsz tudni valamit? Ez nem ilyen egyszerű.
- Biztos nagyon bonyolult volt. - Ami azt illeti, az volt.
Nem bűnhődtem még eleget?
Úgy tűnik, ti sem úsztátok meg a büntetést.
- Mi történt? Valami szerencsétlen balfék elkapott? - Elég a barkochbából!
Nem, miért nem mondod el neki?
- Hogy? - Miért nem mondod el, mi történt, Max?
- Sally, nem tudom, mi történt. - Tippelhetnél!
Maga szerint mennyi az esélye, hogy Margaret Jonson beköpi a saját lányát?
Maga mit tenne? Maga apa. A lányunk bajban van.
De szeretném hinni, hogy elég jól neveltem őket, és nem válnának csalókká.
Ez csak az én véleményem.
Nem tudhatja.
Hogy érti ezt?
Két fiatalabb testvérem van. Az öcsém, Ray, a legfiatalabb, akkurátus, mint én.
A New Jersey-i Woodbridge-ben él.
Gimnáziumi igazgató, egy kardiológust vett feleségül.
És aztán ott van a húgom, June.
Ugyanazok a szülők, ugyanaz a szeretet, ugyanaz minden.
Tízévesen felgyújtotta a nagyszüleink házát,
Los Angelesbe szökött alig 15 évesen,
két nappal a 20. születésnapja előtt egy víztározóban találták rá, arccal lefelé.
Jézusom!
Néha a nevelésen múlik. Néha a géneken.
És néha akkora őrültség az egész, hogy nincs is beleszólásunk.
Az őrületbe kergeti, ha mást tettet.
- Kérjük a számlát! - Aztán irány Bloomékhoz. - Holnap reggel?
Hosszú út lesz. Ideje pihennünk egy kicsit.
A számlát, kérem!
És magának, kedveském, fel kellene hívnia a gyerekeit.
- Indulnak Indianapolisba? - Holnap.
Ma este keresünk egy szállodát és hunyunk egyet.
- Értem. - Tudna ajánlani valamit?
Van egy hely, Kerülő Útnak hívják, két lehajtóval odébb.
Állítólag náluk ehetik az állam legjobb palacsintáját.
- Tényleg? Kóstolta már? - Nem eszem glutént.
Anyám, ez aztán a dögös autó! Van itt vagy 20 hangszóró.
Tényleg érezni a basszust még a szerszámodban is!
Akarod tudni, mit szeretek az ilyen autókban?
- Mit szeretsz az ilyen autókban? - Hogy alvázas karosszériájuk van.
- Hű, az mókásan hangzik. - Mókás is. - Nem akarok hímagyarázni.
Ezt biztosan te is tudod, ugye? Ezért vetted ezt?
6,2 literes V8-as,
vagy a kakaós beütésű palás belső miatt?
Igazából azért vettem ezt, mert ez volt a legdrágább.
Ez tetszik.
- Akkor mondj valamit a kishugiról, amit még nem tudok. - Atya ég!
- Hol is kezdjem? - A nem azt jelenti, nem.
Tudtad, hogy ez a menő belvárosi művész egykor nagyon komoly lovas volt?
- Mi? - Egy évnyi lovaglás. Két állami bajnoki cím. - Hű!
- Aztán abbahagyta. - Poppy! - Jules leesett a lóról, és abbahagyta.
Nem estem le a lóról. Bannernek hívták, eltörte a lábát, és el kellett altatni,
és nem akartam többé lovagolni.
Basszus! Egy Caddyben ülni két lovászlánnyal.
Lehetne rosszabb is.
MEGÉRKEZETT SCOTTSDALE-BE LEGMAGASABB PONT: 383, ALAPÍTVA: 1951
LEFOGLALVA NYILVÁNOS ÁRVERÉS MEGTEKINTÉS: MA
Lefoglalva?
Mi a franc?
Ez normális?
Ó, istenem!
Mi történt, Richie? Nem fizetted a jelzálogot?
Elmaradtam pár részlettel, és vártam, hogy eladjuk a gyűrűt.
Mexikóba kellett mennünk, és...
Az isten verje meg, Richie! Te hülye idióta! Istenem! Hülye, hülye, hülye!
Oké, oké! Menjünk be és nézzünk szét, mielőtt teljesen kiakadunk!
Nem, nem, nem, nem mehetünk be! Bárki is van bent, valószínűleg látta a fotónkat,
és mi leszünk a hülye bűnözők, akik visszatérnek a tett színhelyére.
- Én bemehetek. - Ez az! Ő bemehet.
Várj!
Nem engedhetlek be egyedül.
Jézus Mária!
KIKIÁLTÁSI ÁR: 25.000 DOLLÁR
KORLÁTLAN HATALOM
- Jó napot! - Jó napot! - JTS, Sun Briar Ingatlan.
- Archer Sutton. Ő a feleségem. - Ellie Sutton. - Helló!
Nos Ellie, Archer, ezzel megütötték a főnyereményt.
Ez a két hálószobás, családi gyönyörűség épp most került kalapács alá 25.000-ért.
- Ennyi maradt az előző tulajdonos jelzáloghiteléből. - Francba! - Tessék?
Nem tudjuk elhinni, hogy ilyen abszurdan olcsón kerülnek házak árverésre.
Tudja, vezetőségi tag a Kenner Klubnál, így ezt afféle téli menedéknek szánjuk.
- Milyen pompás menedék! - Habár az a mennyezet, nem is tudom...
- Nos, nem a legjobb, de... - Rejtett világítás, függőleges panelezés...
- Tudja, rejtett... - Alacsony kanapék, az ablakokon is szélesíthetnénk, igaz?
Igen, igen, határozottan.
- Édesem, körbenézek. Ti meg találjatok ki mindent. - Rendben van, kedves.
Megmutathatná, hol vannak azok a hálószobák.
- Nos a fürdőszoba az előszoba után van. - Elnézést, azt mondta, "a fürdőszoba"?
1999.01.29: 12 ÉVES '99.12.12: 6. OSZTÁLY, AZ ÉV SPORTÓLÓJA
'05.11.05: 55 MÉTERES TOUCHDOWN '05.11.26: ÁLLAMI BAJNOK
- Siker? - Aha, igazából már megtaláltam.
Csak nagyon belejöttem, hogy puszta kézzel turkáljak ebben a szemétben.
Semmi baj. Megoldjuk.
Igen. Menjünk el innen!
Itt már semmi sem maradt számomra.
Nem, teljesen... Vidd el innen!
Ugyan már, pont olyan, mint te, csak ennek van személyisége.
Azt mondta, a házból minden értékeset elárvereztek.
Francba. Akkor ennyi.
- Remélhetőleg Ezra jobban áll, mint mi. - Drámakirálynők!
- Mit teszel, ha leesel a lóról? - Lelövöd.
Én intézem a szobákat, maga a csomagokat.
Hozok jeget és valami italt.
Két szobát kérek, mindkettőt franciaággyal.
- Csak két kétágyas szobánk van. - Hogy mondja?
- Csak... - Jéggép?
- Egyenesen arra. - Köszi!
Adja azt, ami van! Köszönöm!
Fényképeztesd le anyuval, küldjétek át apunak, és az lesz a képernyővédőm.
PAPÍRPÉNZT NEM FOGAD EL. CSAK ÉRME!
- Komolyan? - Jobb, ha a palacsintáról tényleg megéri írni az otthoniaknak.
A konyha zárva van. Új tűzoltórendszert telepítünk.
Fel tudná váltani, kérem?
Ha ez egy másik vendégé lesz, kell az ő aláírása is. Nem írhatja alá helyette.
Uram, aprót kér?
Mrs. Jonson?
- Mi az? - Most láttam azt a nyomorult FBI-ügynököt, azt a fura nőt.
- Tessék? - Picsába, Patrick is itt van. Nézd, pont ott!
- Most is ott van? - Igen. Úgy tervezi, hogy itt tölti az éjszakát.
Azután nem tudom.
Ott leszünk, amilyen hamar csak tudunk, és ígérem, velünk biztonságban lesz.
Le kell tennem.
- Mi újság? - Margaret Jonson volt. Maddie otthon van.
A feleséged vagy a hülye fiad hívta a zsarukat. Ez volt a terved, idióta?
- Mi? Nem! - Ígérem, úgy fogok fájdalmat okozni, hogy azt el sem tudod képzelni.
Várj, várj, várj, várj, Sally! Elmennek? Nézd!
- Elmennek. - Ha azt hiszi, kiszúrtad,
- persze hogy elmennek, és küldik a zsarukat! - Nyugodj meg!
Indulunk, amint elmentek.
Nem fogok ölbe tett kézzel ülni bűnözök kedvéért. Vedd le rólam a kezed!
- Nyugodj meg! - Engedjetek el!
- Nyugodj meg! - Engedjetek el! - Arthur, elég!
- Istenem! - Jézus Mária!
- Mintha az egész átkozott vacak bennem lenne. - Rendben, nem mozdulj! - Oké.
Idióta. Hadd lássam!
Jó ég, ki kell tisztítani.
Egyelőre a szappant használom. Gyerünk! Gyerünk!
Arthur, lenyugodtál odabent?
Szappan kell és egy törölköző, és nincs szükség több hülyeségre!
Gyerünk, pöcsfej! Válaszolj! Vagy hagyom, hogy Sally rendezze le veled.
Mi a...?
A francba!
A kurva életbe! A szentségit neki! Ennek kellett volna megtörténnie.
- Az embereknek nem kellene meghalnia. - Magának köszönheti.
Nem, nem, ez az egész dolog kicsúszott a kezeink közül.
Csalók vagyunk, nem gyilkosok.
Szedd már össze magad, az istenit neki! Higgadj le!
Talán Hellert kérdezd meg, gyilkosok vagyunk-e.
És nem rémlik, hogy térdre estél volna,
amikor beültettél Lenny Cohennel abba az autóba.
Játékszabályok, Max. Így megy ez.
Szóval szedd össze magad, és viselkedj úgy, mint egy tetves profi!
És a futó középen van. Két pontot hozott az akció.
- Ez meg fogja állítani a harmadik... - Ó, ez az arc!
- Maddie vagyok, apa. - Maddie! - Úgy örülök, hogy látlak.
- Hogy van a kislányom? - Jól vagyok, apa. És te hogy vagy?
Hát, tudod. Kis téli depresszió.
- Boldogan nézem, ahogy forognak a kerekek. - Értem, apa.
Szóval, mi újság? Milyen Finnország? Grönland?
Kicsit fáradtnak tűnsz, kincsem.
- Nem mentek olyan jól a dolgok. - Nem? Rajta, meséld el!
Fáradj... Fáradj be az irodámba!
Arról...
Apa, én egy...
nagyon rossz embernek dolgoztam.
Tettem néhány nagyon csúnya dolgot.
Becsaptam másokat, elvettem a pénzüket, bántottam őket.
Abba akarom hagyni.
- Meg akarok szabadulni ettől. - Mindig is olyan elszánt voltál.
Tudod, mikor elhatározol valamit. Csak figyelj!
Köszönöm, apa, hogy ezt mondod.
- Mondhatok valamit? Ez titok. Nem mondhatod el senkinek! - Oké.
Tudod, ezt az embert, akinek dolgozom, a Doktort,
meg fogom ölni.
Csak így szállhatok ki,
és lehetek szabad.
Szia!
Ó, ez az arc!
Szia, apa!
- Lemegyek, megnézem a vacsorát, jó? - Igen, nagyszerű!
Max!
Várj, várj, pillanat!
- Nem tudtam, hogy mi vár rám. - Ne is törődj vele! Ne aggódj miatta!
Figyelj, van egy kis problémánk.
Nagyon sajnálom! Nem így kellett volna történnie.
Mit tettetek vele?
- Kölyök! - Mit tettetek vele?
Jól van, kölyök. Ideje menni!
Sajnálom!
Ezra!
Gyere! Gyere!
Gyere!
Jól van, gyere!
Hasadra süt a nap, Jujube. Ideértünk.
- Ez nem kunyhó. Ez egy kicseszett úrilak! - Gyere! Körbe akarlak vezetni.
Ne is aggódjatok! Hozom a csomagokat!
Jegeljük a kávét!
ISMERETLEN: MJ! TARTSD MEG A TELEFONT! NEMSOKÁRA HÍVLAK. X.
Fordította: Riximus
www.feliratok.info időzítés: zimuzu.tv